![](https://cdn.nemzetisport.hu/2024/07/XnbzDsvU1tk4Aem_ooN1tiJxdVSEcoK24U-L8dx-RU0/fill/276/155/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2IwYzk3MjkzMjQ0YjRiNWI4OWQ3NDZkN2Q4OGM1MjZh.webp)
Valószínűleg a magyar futball korai történetének legkülönösebb emléktárgya a kitömött maki, amely Tóth Potya István, a négyszeres magyar bajnok edző hagyatékában maradt fenn. Az aprócska állatot a Ferencváros trénere a csapat 1929-es dél-amerikai túrájáról hozta haza, és mai napig színes epizódok kötődnek hozzá a családi legendáriumban.
„Úgy mesélték, hogy a Kokola nevű maki igencsak kedvelte a Cinzanót – mondta Tóth István, az unoka. – Nagyapám olaszországi időszakában előfordult, hogy egy-egy vendégség végén ott maradt az asztalon az alkoholos italból egy bontott üveggel. Több se kellett a kis makinak, ügyesen felborította, majd felnyalta a terítőre ömlött italt. Olyankor egész éjszaka rohangált összevissza. Azt is hallottam, hogy Kokola nehezen viselte a hideget, ezért ha téli időszakban el kellett vinni valahová, nagymamám, Kovács Vilma a télikabátjába takarva szállította. Igen ám, de amikor a buszon egyszer kibújt a kis majomfej a vastag szövet alól, ugyancsak meghökkentek az utastársak.”
A „makiszerző” dél-amerikai túra sajátos mozzanata volt, hogy amikor az óceánjáró Uruguay partjai felé tartott, a hajó gyomrából hallott gyanús morajlást észlelve Tóth Potya edző elrendelte: biztos, ami biztos, azonnal fújják fel az összes labdát. Nem árt, ha az élet nehéz pillanataiban van mibe kapaszkodni…
(A cikk a Nemzeti Sport szombati melléklete, a Képes Sport 2024. július 6-i lapszámában jelent meg.)